|
Žalm 9
1S doprovodem, pro soprán, královskému synu, žalm Davidův.
2Budu děkovat Hospodinu celým srdcem,
chci hlásat tvé divuplné činy.
3Chci se z tebe radovat a veselit,
zpívat žalmy tvému jménu, Vyvýšený.
4Když by se vrátili moji nepřátelé,
ať klopýtnou a zahynou před tvou tváří.
5Ty uplatníš mou spravedlnost a mé právo,
usedneš na trůn, Soudce spravedlivý.
6Napomeneš národy, zničíš zlovolníka,
jejich jméno vymažeš na věčné věky.
7Nepřítel se rozpadne v trosky navždy,
jejich města rozvrátíš, zanikne vzpomínka na ně.
8Hospodin bude panovat navěky,
on upevnil svůj trůn k soudu.
9On bude soudit svět podle práva,
rozsoudí lidi s přímostí.
10Kéž je Hospodin zdeptanému nedobytným hradem,
nepřístupnou tvrzí v dobách tísně.
11V tebe složí svou důvěru ti, co znají tvé jméno,
vždyť jsi neopustil ty, co tě hledají, Hospodine.
12Zpívejte žalmy Hospodinu, který panuje na Sijónu,
oznamujte mezi lidmi jeho skutky.
13Neboť ten, kdo vyhledává prolitou krev, vzpomněl si na ně,
nezapomněl na volání utiskovaných.
14Smiluj se nade mnou, Hospodine,
pohleď na můj útisk od těch, kdo mne nenávidí.
Ty mne vytahuješ z bran smrti,
15abych vyhlašoval všechny skutky tvé chvály,
v branách dcery Sijónské jásal radostí ze tvé záchrany.
16Národy klesly do jámy, kterou učinily,
do sítě, kterou nastražily, byly jejich nohy polapeny.
17Hospodin se stal známým, vykonal soud;
ve skutcích svých dlaní byl chycen zlovolník. (-higgajon-) (-sela-)
18Zlovolníci skončí v podsvětí,
i všechny národy, které zapomínají na Boha.
19Nuzný nebude navěky zapomenut,
naděje pokořených nezanikne navždy.
20Povstaň, Hospodine, ať se nevypíná člověk,
ať jsou národy rozsouzeny před tvou tváří.
21Zachvať je strachem, Hospodine,
ať národy poznají, že jsou jen lidé. (-sela-)
Můj vlastní překlad. © Břetislav Fajmon 2011
(můžete volně šířit s uvedením odkazu na tuto www stránku).
|
|
Komentářové poznámky
Břeťa Fajmon, 24.11.2011
Protože v první knize žalmů (= žalmy 1 až 41) mají všechny žalmy kromě prvních dvou nadpisy a protože
v Septuagintě (řecký překlad Tenaku ze 3.stol. př.n.l.) jediné dva žalmy, které nemají nadpisy (Žalm 9 a Žalm 33), jsou uvedeny bez čísla jako součást žalmu vždy bezprostředně předcházejícího,
žalmy 9,10 a žalmy 32,33 vytvářejí vždy jednu ucelenou skladbu. Nejpádnějším důvodem pro spojení Žalmů 9 a 10 v jednu skladbu je fakt, že se jedná o akrostickou skladbu -- ze 21+18 = 39 veršů je
jeden nadpis a následujících 38 veršů je spojeno většinou v dvojverší do 19 slok, z nichž každá začíná následujícím písmem hebrejské abecedy (protože hebrejská abeceda má 22 písmen,
tři písmena jsou z této akrostiky vynechána; a v Žalmu 10 se v akrostickém zahajování slok pokračuje přesně v tom místě abecedy, ve kterém bylo v žalmu 9 skončeno).
Proto vše, co bude nyní řečeno k žalmu 9, bude ještě doplněno komentáři k žalmu 10.
Oba žalmy vytvářejí ucelenou skladbu na téma: Bůh je spravedlivý soudce. Svým žánrem je Žalm 9 též prosbou o pomoc, jak je patrno z veršů
14 (smiluj se nade mnou), 20 (povstaň), 21 (zachvať je strachem).
Při bližším zkoumání žalmů 7,8,9 je také zajímavé si všimnout, že nejen druhý a desátý verš žalmu 8 jsou stejné, ale též poslední verš žalmu 7 je téměř totožný jako druhý a třetí verš žalmu 9
(7,18: budu chválit Hospodina, budu zpívat žalmy jménu Hospodina, Nejvyššího; 9,2-3: budu chválit Hospodina celým srdcem, budu zpívat žalmy tvému jménu, Nejvyšší).
To nás vede k bližšímu zkoumání souvislostí mezi žalmy 7 a 9 a lze zjistit, že minimálně žalmy 7--10 vytváří jednu ucelenou skladbu.
Některé další souvislosti mezi žalmem 7 a 9:
- 7,16-17 (spadl do jámy, kterou dělal) je v podstatě zopakováno v 9,16-17 (národy klesly do jámy, kterou učinily);
- 7,9-12 (Bůh je spravedlivý soudce; Hospodin ať soudí národy; rozsuď mne podle mé spravedlnosti) je totéž hlavní téma žalmu 9 (9,5: ty uplatníš mou spravedlnost a mé právo; 9,9: on bude soudit svět podle práva, rozsoudí lidi s přímostí);
- 7,10 (kéž je ukončeno zlo zlovolníků, kéž upevníš spravedlivého) opět rezonuje v 9,6.8.18 (zničíš zlovolníka; upevnil svůj trůn k soudu; zlovolníci skončí v podsvětí);
- 7,4 (jestliže na mých dlaních spočívá bezpráví, ať mne nepřítel dostihne) je znovu zmíněno v 9,17 (ve skutcích svých dlaní byl chycen zlovolník).
Ž 9,2-3: žalmista začíná žalm slovy vděčnosti a chvály Bohu. Chce vyprávět o Hospodinových činech, ať už je to stvoření (zmiňované v žalmu 8), nebo skutky soudu
(téma to žalmu 7). Hospodinovy divuplné skutky jsou často i skutky soudu -- např. vysvobození lidu Izraele z Egyptského otroctví bylo skutkem záchrany Izraele,
ale současně skutkem soudu nad otrokářským Egyptem. Výzva k hlásání Hospodinových skutků je adresována všem ještě ve verši 12, též verš 15 obsahuje záměr chválit Boha za jeho činy.
Žalmista zná Boha jako toho, kdo uplatňuje v jeho životě zachraňující skutky, a chce pak o nich mluvit a chválit Boha.
Ž 9,4-9: Znovu stejně jako v Žalmu 7 je Hospodin oslaven jako spravedlivý Soudce (verš 5), který postavil svůj trůn k soudu (verše 5 a 8) a zničí zlovolníka (verš 6), rozvrátí jejich města (verš 7).
Ž 9,10-15: Bůh je pevností a útočištěm pro ty, kdo se k němu přimkli (verš 10). On nezapomíná na utištěné (verše 11 a 13), a proto jej žalmista prosí, aby se smiloval a znovu zasáhl (verš 14).
Je zde zmíněn kontrast bran smrti (verš 14: brány města smrti, brány nebezpečí či bezpráví), ze kterých Hospodin vysvobozuje a přenáší do bran dcery Sijónské
(verš 15: asi brány města Jeruzaléma, kde je Hospodinův zachráněný v bezpečí, kde může chválit Boha).
Ž 9,16-21: Tuto šestici veršů lze rozdělit do tří tematických dvojic, ale v podstatě znovu shrnují hlavní téma žalmu: Bůh koná soud a obrací bezpráví lidí proti nim
(verše 16-17: biblická verze přísloví: Kdo jinému jámu kopá, sám do ní padá; tedy zmiňuje Boha jako toho, kdo chytá lidi v jejich vlastní léčce); ty, co ve svých skutcích zapomínají na Boha,
čeká rozsudek -- naopak Bůh nezapomene na ty, kdo jsou utištěni bezprávím (verše 18-19); žalmista volá Boha, aby povstal a uplatnil soud nad národy a smrtelníky (verše 20-21).
Závěrem: Žalm 9 rozvíjí obsah žalmu 7, že totiž Bůh je spravedlivý soudce, který vykoná svůj soud. Žalm 9 o něco více rozpracovává důsledky Hospodinova soudu --
bohatě je to vykresleno na kontrastu mezi zapomenutím a pamatováním: ti, co zapomínají na Boha, odejdou do podsvětí (verš 18), jejich jméno bude vymazáno (verš 6), zanikne vzpomínka na ně (verš 7);
na druhé straně Hospodin neopustí a nezapomene na ty, kdo jej hledají (verše 11 a 19).
Možná ještě stojí za zmínku, že Hospodin ve svém soudu rozsuzuje mezi ostatními národy (národy zmíněny ve verších 6,16,18,20,21) a svým lidem smlouvy --
Hospodin panuje na Sijónu (verš 12 ... uprostřed národa Izrael), nad těmi, kdo milují jeho jméno (Ž 5,12), chválí jeho jméno (Ž 7,18; 9,3) jako velké (Ž 8,2.10) a znají jeho jméno (Ž 9,11);
jeho jméno bylo zjeveno národu Izrael (Exodus 6,2-8), těm, kteří Hospodina přijali jako Boha a Otce (Exodus 4,20-23). V podobném duchu můžeme číst dnes tento žalm i my:
že Bůh rozsoudí mezi svým lidem, těmi, kdo jej skrze Ježíše Krista přijali za svého Otce (Efezským 1,5-6) a Pána
(Efezským 1,22-23), a všemi ostatními, kteří vzdorují Bohu
(Efezským 2,1-3) a nechtějí čerpat z jeho moci (Efezským 1,20-21;
Efezským 6,10).
následující: Žalm 10
| |